Author: boss

Правила роботи з гіперактивною дитиною

На допомогоу батькам, які виховують гіперактивну дитину

1.Працювати з дитиною на початку дня, а не ввечері.
2.Зменшити навантаження на дитину.
3.Розподілити обсяг завдань на більш короткі, але більш щільні періоди. Використовувати фізкультхвилинки.
4.Формувати почуття успіху, шляхом зниження вимог щодо охайності виконання завдання на початку роботи з дитиною.
5.Під час занять дитина поповинна сидіти поруч з дорослим.
6.Дорослому бажано використовувати тактильний контакт:погладжування по голові, елементи масажу. Це заспокоює дитину,знімає тонус.
7.Необхідно домовлятися з дитиною про ті чи інші дії заздалегідь.
8.Давати короткі, чіткі і конкретні інструкції.
9.Заохочувати, хвалити дитину, не відкладаючи на майбутнє.Використовувати гнучку систему заохочень та покарань.
10.Надавати дитині можливість вибору.
11. Залишатись спокійним , врівноваженим.

Міський методичний кабінет
Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради
Фастівська міська психолого-медико-педагогічна консультація

08500
Адреса, м. Фастів
Вул. Л. Толстого, 8

Телефон: (045 65) 5-42-32

Міський методичний кабінет
Управління освіти Фастівської міської ради
Фастівська міська психолого-медико-педагогічна консультація

Телефон: (045 65) 5-42-32

Портрет гіперактивної дитини Як позбутись надлишкової активності?

Дитина перебуває в постійному русі, їй важко себе контролювати, навіть втомлена продовжує рухову активність, а втративши всі сили, плаче та істерить.
Задає безліч питань, рідко вислуховуючи відповіді на них. Говорить швидко, ковтаючи слова, перебиває,не дослуховує.
Дитину важко вкласти спати. Сон уривчастий, неспокійний. Страждає на часті кишково-шлункові розлади та алергії.
Дитина не керована,не реагує на заборони та обмеження, перебуваючи в різних умовах, веде себе однаково активно.
Часто провокує конфлікти. Не контролює свою агресію: штовхається, кусається, б*ється, застосовуючи підручні предмети.
Якщо такі поведінкові прояви характерні для дитини, можна говорити про наявність синдрому дефіциту уваги і гіперактивності (скорочено СДУГ).
Головні ознаки СДУГ: неуважність, імпульсивність, підвищена рухова активність.

Дорослі повинні створити дитині відповідні умови життя. В першу чергу, це– спокійна психологічна атмосфера в родині, раціонально врегульований режим дня з обов*язковими прогулянками на свіжому повітрі.
Не сварити, не карати дитину і не влаштовувати мовчазних бойкотів. Це тільки загострить почуття провини та знизить самооцінку дитини. Не допускати вседозволу: потрібно чітко пояснити правила поведінки в різних ситуаціях. Однак, кількість заборон та обмежень необхідно звести до мінімуму.
Дитину бажано хвалити в кожному випадку, коли їй вдалося довести справу до логічного завершення.
Потрібно навчити дитину керувати собою та спрямовувати власні негативні емоції на неживі істоти. Можна бити палкою по землі, кидатися камінням там, де немає людей і т.д.. Дитині необхідно скинути негативну енергію назовні без шкоди для оточуючих. Навчіть дитину це робити правильно!
Дитину треба оберігати від перевтоми, яка пов*язана з надлишком енергіїї та кількістю різноманітних вражень (телевізор, комп*ютер). Також, бажано, уникати місць великого скупчення людей.
Не треба завищувати вимоги до дитини. Вони повинні відповідити її можливостям. А за потреби, необхідно знизити навантаження на дитину.

Іноді, психічна травма є причиною поведінкових порушень, наприклад, розлучення батьків, неадекватне ставлення членів родини до дитини, конфлікт з вчителем, однокласниками.
Раціон гіперактивної дитини повинен бути насичений вітамінами та мікроелементами. Менше споживати смаженого, гострого, солоного,копченого,а більше вареного, тушкованого та свіжих овочів, фруктів. Також, якщо дитина не бажає їсти– не примушуйте її!
Бажано привчати дитину до пасивних ігор (малювання, ліплення, аплікація, то що). Якщо дитині важко всидіти на місці, дайте їй можливість відпочити, а потім залучайте знову до діяльності ( тобі цікаво це, давай подивимось”). І не забувайте говорити дитині, як ви її любите.